סביר (מוסקוביץ’), אברהם-יוסף (יוסי)
אברהם-יוסף (יוסי), בן רחל ומרדכי, נולד ביום כ"ד באדר תש"ח (5.3.1948) בניקוסיה שבקפריסין. בהיותו בן חודשים מספר עלתה משפחתו ארצה והתיישבה ברעננה. אחרי-כן העתיקה המשפחה את מגוריה לנס-ציונה, ויוסי סיים את לימודיו שם, בבית-הספר היסודי-ממלכתי א'. אחר-כך למד בבית-הספר המקצועי "אורט" ברחובות במגמה של טכנאות. כל אותה תקופה נמנה עם חברי תנועת "הצופים" והשתתף בפעולות גדנ"ע בבית-ספרו. יוסי היה נמוך קומה אך מוצק, הרבה לעסוק בספורט והצטיין בעיקר בריצות. כמו כן שיחק בכדורגל במסגרת אגודת הספורט "מכבי" נס-ציונה. יחד עם זאת היה לו עניין באומנות והוא נהג לצייר להנאתו. הוא ניחן בחוש טכני מפותח ובידיים אמונות למלאכה. בזמן שנותר בין סיום לימודיו לבין מועד גיוסו עבד כטכנאי-מעליות בתל-אביב. אברהם-יוסף גויס לצה"ל בנובמבר 1965 והוצב לחטיבת החי"ר "גולני". בכוח רצונו ובהתמדתו סיים את הטירונות הקשה, הוסמך כרובאי וכלוחם חי"ר והוצב לאחד מגדודי החטיבה. במרוצת שירותו הורעה בריאותו ו"הפרופיל הרפואי" שלו הורד. לפיכך הוצב לשרת בתפקיד לא-קרבי בחטיבה באזור המרכז, והוכשר לתפקיד מחסנאי-פקיד. משם הועבר למפקדת פיקוד הנח"ל ואחרי-כן שירת באחת מיחידות הפיקוד. מאחר שרצה מאוד להשלים את השכלתו, שלקתה בחסר במקצועות העיוניים, התנדב לשירות חובה נוסף לארבעה חודשים וחצי, ולמד בקורס להשכלה על-יסודית בבית-הספר לחינוך. בקורס זה הצטיין בשקידתו, בהתמדתו ובשאיפתו ללמוד. בתום שירותו הסדיר למד שנה בחיפה, ואחר-כך עקר לאשדוד והחל לעבוד כטכנאי בתעשייה האווירית בלוד. בשנת 1972 נשא לאישה את חברתו דורית ולימים נולד לזוג הצעיר בן, שקראו שמו נועם. יוסי אהב את אשתו ואת בנו אהבה בלי מצרים. כל רגע של פנאי הקדיש לעזרה לאשתו בבית ולמשחק עם בנו. את שירות המילואים שלו עשה בחיל הרפואה, לאחר שסיים בהצטיינות קורס חובשים קרביים. הוא נמנה עם מקימיה של יחידת תותחנים חדשה וליווה אותה בכל אימוניה ומיבצעיה. יוסי אהב את הצבא ותמיד היה בין ראשוני המתייצבים לשירות מילואים. בתוקף תפקידו כחובש, צורף בכל פעם לאחת הסוללות, ותמיד סייע לאנשיה בעבודתם המפרכת. ערב יום הכיפורים תשל"ד עבר עם משפחתו לדירה אחרת ויוסי עמל בהרכבת ברזים, בחיבור כבלי חשמל ובהתקנת ארונות. משהגיע צו הקריאה, נטש יוסי את הכול ואץ ליחידתו. היחידה נשלחה לסיני, והשתתפה בקרבות הבלימה והפריצה משני עברי תעלת סואץ. ביום כ"ב בתשרי תשל"ד (18.10.1973) נפגע ונהרג באש נ"ס של האויב בדוור-סואר, שלחוף האגם המר הגדול. הוא הובא למנוחת-עולמים בבית-העלמין באשדוד. השאיר אחריו אישה ובן והורים. לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-טוראי. במכתב תנחומים למשפחה השכולה כתב מפקדו, כי "יוסי היה תמיד עליז וטוב-לב, ידע לתת לכל חייל את הטיפול ההולם. כל משימה שהוטלה עליו – מילא באחריות".