יששכר (סיטי), ניסן
ניסן, בן מלכה ושמעון, נולד בשנת תש"י (1950) בבגדד שבעיראק, שמה הגיעה משפחתו מפרס, ארץ מוצאה. בשנת 1951 עלתה המשפחה ארצה והשתקעה בשכונת תל-גיבורים בחולון. הוא למד בבית-הספר היסודי "חב"ד" ביפו ואחרי-כן סיים את לימודיו בגימנסיה הטכנית בתל-אביב. ניסן ראה את עתידו בתחום החינוך והדרכת בני נוער. עוד כשהיה תלמיד הצטרף לתנועת הנוער העובד והלומד והשתתף בפעולותיה. הוא נטל חלק במפגשים חברתיים, במחנות עבודה, בטיולים ובמסעות. ניסן גויס לצה"ל במחצית אוגוסט 1968 והתנדב לחיל הצנחנים. הוא סיים בהצלחה קורס מפקדי כיתות וקורס צניחה וזכה לענוד כנפי-צנחן. כמו כן השתלם בקורס למש"קי תול"ר. הוא שירת בחיל בתקופה שיחידות החיל השתתפו בפעילות מבצעית רבה, והשתתף במרדפים אחר מחבלים בבקעת הירדן ובקרבות מלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ. ניסן היה לוחם מעולה שמילא בדייקנות ובשלמות את כל המשימות שהוטלו עליו, היה מקובל על מפקדיו ואהוד על חבריו ליחידה. בסוף אוגוסט 1971 שוחרר ניסן מהשירות הסדיר והוצב ליחידת מילואים של חיל הרגלים המשורין. אחרי ששוחרר למד ניסן במדרשה למדריכי נוער ב"בית ברל" שבצופית והוסמך כמדריך נוער. הוא שימש כמדריך וכמרכז בתי נוער בבית-שמש ובבת-ים, והקדיש את כל מרצו ואונו לעבודה עם בני הנעורים – עבודה שראה בה ייעוד ואתגר גם יחד. הוא הכין לנערים תכניות פעולה מגוונות, כגון: מסיבות, טיולים ותחרויות ספורט. חניכיו הצעירים אהבוהו והעריכו אותו בזכות נכונותו להקדיש את כל זמנו לעבודה אתם, ובשל יכולתו למצוא את הדרך ללבותיהם ולעמוד על מאוויהם ושאיפותיהם. ניסן הקדיש את רוב זמנו הפנוי לעיסוק בספורט. הוא רצה להרחיב את פעולתו בתחום זה ועל כן החל ללמוד במדרשה למורים לחינוך גופני שליד סמינר הקיבוצים בתל-אביב. הוא אף הצליח לשלב את לימודיו בעבודתו כמדריך ואחראי בבתי הנוער. ניסן היה בעל נפש עשירה ורגישה. הוא העלה את חוויותיו ואת רגשותיו על הכתב והשאיר אחריו אוסף של יומנים, ובהם דברים שכתב ושירים שהביעו את שהתרחש בלבו. במלחמת יום-הכיפורים השתתפה יחידתו בקרבות הבלימה וההבקעה נגד המצרים בסיני. ניסן השתתף בקרבות הקמת ראש הגשר על תעלת סואץ. ביום כ' בתשרי תשל"ד (16.10.1973) נפגע ונהרג בהפגזת אויב על כוחותינו באזור דוור-סואר, ממערב לתעלה. הוא הובא למנוחת-עולמים בבית-העלמין בחולון. השאיר אחריו הורים, שני אחים וארבע אחיות. לאחר נופלו הועלה לדרגת סמל.